Täydellinen rakkaus karkottaa pelon. (1.Joh.4)
Rakkaus on elämänne kasvupohja. (Ef.3)Epätäydellinen rakkaus perustuu vajauteen, ilman jäämisen tuntoon, ja kohdistuu fantasiaan. Se edellyttää rakkautta kohteeltaan, takertuu, epäilee, pettyy, alkaa alusta, pyörii paikallaan, toistaa itseään.
Se ei ”karkota pelkoa”, vaan lisää sitä, koska vajaata rakkautta uhkaavat ulkopuoliset tekijät, vertailu ja kilpailu, menettäminen, hiipivä hiipuminen, eli se hankalan vakaa totuus, että aika lopulta syö mitä on synnyttänytkin, kaiken ja kokonaan, tähteitä jättämättä.
Täydellinen rakkaus ei kohdistu mihinkään itsensä ulkopuolella, eikä odota mitään, esim. vastarakkautta, koska on itsessään täysi.
Se syleilee ja läpäisee kauniisti myös tämän rämän ihmiselämän, sen vinouden ja vajauden, ja laskee hellästi kaikki epätäydelliset rakkauden kasvupohjalle, joka sykkii elämää, ilman huolta ja pelkoa.
Se syleilee ja läpäisee kauniisti myös tämän rämän ihmiselämän, sen vinouden ja vajauden, ja laskee hellästi kaikki epätäydelliset rakkauden kasvupohjalle, joka sykkii elämää, ilman huolta ja pelkoa.
Ei kommentteja:
Lähetä kommentti